Melegítőt húzott a spórolás bajnoka - Toyota RAV4 GR Sport menetpróba
![Toyota RAV4 GR Sport](https://cdn.origo.hu/2023/12/5zYtxtE3ZDDK6DbyGVSk6ZZkqrN55bgFSpq1NfBBrjc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk3NzhjMzVmNWYwZTRkODNiMTg2NWNjY2RiM2YwNTM0.webp)
Nemzetközi tesztvezetéseknél általában melegebb éghajlatra küldik az újságírókat – mármint olyan, dél-európai helyszínekre, ahol télen sem kell az időjárás miatt aggódni, bónuszként pedig tükörsimák az utak. Ám a Toyotánál ezúttal nem akartak ötszázadik alkalommal is bejáratott helyszínt keresni, ehelyett elvitték a média képviselőit Lappföldre, messze fel Svédország lapos, de annál hidegebb és sötétebb északi részére. Hogy ezzel kockáztattak-e? Hiányozni fog a fény a szép képekhez, a meleg a komforthoz és a száraz út a vezetési élményhez – gondoltam, és mint később kiderült, nem is tévedhettem volna nagyobbat, hála Odinnak és Thornak.
Maga a helyszín ugyanis – Lulea, Stockholmtól még másfél óra repülőút egyenesen az Északi-Sark irányába - tökéletesnek bizonyult, az út pedig elképesztően jól szervezett volt. Kezdjük a fényekkel: télen a napos órák száma meglehetősen alacsony, január végén nagyjából 9-től délután 3 óráig van világos, de a napkelte és a napnyugta közel két óráig tart. Mivel a földi élethez nélkülözhetetlen csillag délben is nagyon alacsonyan jár, a napok nagy része kifejezetten giccses égbolt alatt telik, fantasztikus fényekkel, ami a lenyűgöző látványon túl az ember hangulatának sem tesz rosszat.
Persze a hideget kevesen szeretik igazán, amihez az utóbbi évek itthoni enyhe időjárása is hozzátesz, de mínusz 5-10 fokban létezni, sétálni, mozogni felüdítő élmény volt. A levegő kristálytiszta, minden lélegzetvétellel egyre jobban éreztem, hogy élek.
Ráadásul a ropogós hó letompítja a hangokat, így az egyébként sem nyüzsgő vidék még csendesebbnek, nyugodtabbnak tűnik.
Jég és hó fogad mindenütt (ezen a vidéken fél évig tart a fagyos tél, és egy hónap a nyár), a legforgalmasabb úttesten is csíkokba fagyva, a néptelenebb helyeken pedig akár térdig süpped az ember, ami megnehezíti a közlekedést.
Ezeken a hófehér, letaposott, fagyott utakon, ahol gyalog alig lehet evickélni, 50-60 km/h-val mennek az autók. Hogyhogy nem törik össze magukat lépten-nyomon? Amellett, hogy a helyi sofőrök megtanultak jól vezetni, mindenki szöges gumikat használ. Enélkül itt nem lehet létezni (Skandinávia délebbi részein is használatosak), a tesztelt RAV4-eken is ilyenek voltak. Elképesztő, hogy milyen sebességet lehet kiautózni velük ezeken az utakon: ott ahol egy szimpla téli gumival hússzal haladva sem tudnék megállni vagy kanyarodni, itt hetvennel tépek végig, tényleg szenzációsan tapadnak.
Már évekkel ezelőtt kijelentette Akio Toyoda, a konszern (amúgy éppen a minap lemondott) vezérigazgatója, hogy nem akar unalmas Toyotákat gyártani, és 2019-ben ennek szellemében lépett piacra a RAV ötödik generációja, elődeiénél lényegesen markánsabb, sok szögletes vonallal rajzolt formatervvel. Korábban teszteltük 218 lóerős rendszerteljesítményű öntöltő hibridként, később pedig a zöld rendszámos, 306 lovas plug-in kivitel is vendégeskedett nálunk. Lappföldön az olcsóbbik, külső áramforrásból nem tölthető hibridet vezettük, de GR Sport kivitelben – erről lesz még szó bővebben.
Lényeges, hogy az új csúcsmodell csak összkerekesként kapható, a fronthajtású rokonoknál minimálisan nagyobb, 222 lóerős teljesítménnyel, amivel – száraz úton – korrekt 8,1 másodperc alatt lehetne megfutni a százas sprintet. Ugyanakkor a japán márka hibridjei sosem a sportosságról szóltak, és itt is érezhető, hogy a 2,5-ös szívómotor kelletlenül pörög fel,
de amikor a két villanymotor támogatásával belelendült a SUV, tud azért flottul menni.
Kihívásból pedig bőven akadt Lappföldön, befagyott tengeri szorosokon, hóbuckákon, kis erdei havas utakon haladtunk, és mindenhol nagyszerűen boldogult.
Amikor nem autóztunk, kipróbáltuk, hogyan közlekedtek a helyeik régen (kutyaszánnal) és manapság, ha sietniük kell (snowmobillal). A keveréknek tűnő kutyákról megtudtam, hogy itt így néznek ki a husky-k, és imádják a munkájukat: amikor állunk, végig vonyítanak, hogy induljunk, menet közben pedig lelkesen csaholnak. De mindez semmi a motoros szánhoz képest, ami a millió sziget közötti öblökön át a legpraktikusabb közlekedési eszköz, sok háznál parkol az autó mellett egy ilyen is. Egy-egy komolyabb gép 90 lóerővel 110 km/h feletti tempót képes tartani akár két személlyel is.
Cikkünk folytatódik, kérjük lapozzon!