Lehet, hogy már láttuk az év legjobb filmjét
![Café Society](https://cdn.origo.hu/2023/12/iiVUV8jOQ6ARTcUtE5OGtocSzmmkjJx0VONAMQDwpew/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzM1ZjBiZjk3NWE5MTRjMjVhM2Q2MWZjOGU3YjdlY2Qw.webp)
Nyakunkon a június, az amerikai stúdiók most hónapokig csak popcornfilmeket küldenek a moziba, és szeptember elején, a Telluride-Velence-Toronto filmfesztivál-trióval veszi kezdetét az Oscar-szezon. Az utóbbi időben azonban megnövekedett az első félév jelentősége is, hiszen tavaly ilyenkor már látta a világ a később a legtöbb Oscar-díjat nyert Mad Max - A harag útjá-t, a legjobb külföldi film díját bezsebelő Saul fiá-t, a legjobb animációs filmnek választott Agymanók-at, illetve a legjobb dokumentum Oscar-szobrát kiérdemelt Amy-t is.
Egy évvel korábban még erősebb volt az első félév: a Sráckor, a Whiplash és A Grand Budapest Hotel mind 2014 első hónapjaiban indultak világhódító útjukra. Nézzük, idén mely filmek szuflája tarthat ki 2017 februárjáig!
Alig ért véget a cannes-i filmfesztivál, de máris látszik, hogy idén nem lesz túl nagy átfedés a Riviérán kitüntetett és az Amerikában is szobrokat gyűjtő filmek között. A versenyben nem volt egy Carol-, egy Foxcatcher- vagy egy Az élet fája-típusú film sem, ami labdába rúghatna az Oscarért, de az nem kizárt, hogy a nagy meglepetésre második Arany Pálmáját begyűjtő Ken Loach 80 éves korára válik először Oscar-esélyessé.
A szociális ellátórendszer ellen egyszemélyes háborút indító asztalos története, az Én, Daniel Blake (I, Daniel Blake) ugyanis könnyen a Bernie Sanders-támogatók (márpedig belőlük van pár Hollywoodban) kedvenc filmje lehet. Ráadásul, aki látta, annak biztosan nem maradt szárazon a szeme a végére - erre már lehet építeni egy Oscar-kampányt.
Más kérdés, hogy Hollywoodot általában nem különösebben szokta érdekelni a brit munkásosztály problémáit firtató realizmus, bár akadt már ellenpélda; 1996-ban Mike Leigh szintén Arany Pálmát nyert a Titkok és hazugságok-kal, és utóbb a legfontosabb Oscar-kategóriák közül ötben is jelölték. Az Én, Daniel Blake-ben megvan a potenciál ezt a bravúrt megismételni, csak egy ügyes Oscar-kampányra van szükség, amit a korábban a Sráckor-t is futtató IFC/Sundance Selects tervez is.
Az Én, Daniel Blake-kel ellentétben a többi cannes-i díjnyertesnek maximum a legjobb külföldi film kategóriában van esélye, de a Saul fiá-hoz fogható biztos befutó az idén nem tűnt fel. A románokat amennyire imádják Cannes-ban, annyira nincs szerencséjük az Oscarral, bár Cristian Mungiu Érettségi-je talán véget vethet a pechszériának.
Irán pedig öt évvel a Nader és Simin – Egy elválás története után újra a jelöltek közé kerülhet, ha ismét Asghar Farhadit indítják a The Salesman-nel. Arra viszont nem sok esélyt látunk, hogy az Akadémia is behódoljon Xavier Dolan cannes-i nagydíjas Juste la fin du monde-jának, bár a Marion Cotillard-Léa Seydoux-Vincent Cassel sztárparádé miatt sanszos, hogy Kanada ezt a filmet nevezi majd Oscarra.
A díjat nem nyert filmek közül viszont érdemes odafigyelni a brazil Aquarius-ra, melynek főszereplőnője, Sonia Braga még egy legjobb színésznői jelölésig is elmenetelhet, ha az angol nyelvű alakítások mezőnye nem elég erős.
A csodálatos, német Toni Erdmann viszont, ha George Miller zsűrijének túl fura (és hosszú) volt, akkor valószínű, hogy az Amerikai Filmakadémiának is az lesz. Mindenesetre a kritikusok támogatni fogják, és a filmet a Sony Pictures vette meg, amely évek óta uralja ezt a kategóriát. Ez a cég segítette az Oscar-pódiumra a Saul fia, a Szerelem, a Nader és Simin és a Szemekbe zárt titkok rendezőjét is.
Tavaly a Cannes-ban versenyen kívül bemutatott filmekből lett végül a legnagyobb Oscar-játékos, de az idei A barátságos óriás, a Pénzes cápa és a Rendes fickók kizárt, hogy a Mad Max és az Agymanók nyomdokaiba tudjon lépni. Woody Allen nyitófilmje, a Café Society viszont visszaköszönhet az Oscar-szezonban, ha a pedofilvádak keverte botrány addigra elül.
Az Éjfélkor Párizsban Oscar-sikerét nem valószínű, hogy meg tudja ismételni, és Cate Blanchett Blue Jasmine-beli alakításához hasonló tuti ász sincs a szereplőgárdájában, bár egy operatőri és egy forgatókönyvírói jelölést (ez lenne Allennek a tizenhetedik) könnyen begyűjthet.
Ráadásul ez lehet az év, amikor Hollywood is végre elismeri Kristen Stewartot, aki két évvel ezelőtti cannes-i kirándulása (Sils Maria felhői) után az első amerikai színésznő lett, aki César-díjat, azaz az Oscar francia megfelelőjét nyert - itt az idő, hogy hazai terepen is díjazzák.
A cannes-i versenyprogramban nem értékelték kellően a Loving-ot, sőt sokan éppen azt vetették a szemére, hogy inkább az Oscar-szezonra kellett volna időzíteni, de biztosak lehetünk benne, hogy Jeff Nichols ízléses, visszafogott filmjéről hallunk még idén.
Az eltérő bőrszínük miatt házassági tilalom alá eső szerelmespár történetét az Egyesült Államokban valószínűleg sokkal jobban fogják szeretni, mint Európában, ráadásul az idei hófehér Oscar-fiaskó után kézenfekvő is lesz, hogy egy ilyen témájú filmet jelöljenek a főbb kategóriákban, és Ruth Negga is nagy esélyes lehet a színésznők mezőnyében.
A színes bőrű színészek mellőzése miatti felháborodás épp a tetőfokán volt a januári Sundance filmfesztivál alatt, és ez segíthette is a The Birth of a Nation című film ügyét. Nate Parker főszereplőként és rendezőként is lenyűgöző teljesítményt nyújt, és az 1831-es rabszolgafelkelés szenvedélyes csatajeleneteit Mel Gibson A rettenthetetlen-jéhez hasonlítgatják, ami ugyebár öt Oscart nyert, köztük a legjobb filmnek járó fődíjat is.
A film rekordáron (17,5 millió dollár) kelt el még a Sundance-fődíj megnyerése előtt, és Parker állítólag direkt azért adta el a 12 év rabszolgaság-ot és a Birdman-t is Oscar-díjig vivő Fox Searchlightnak, hogy nagyobb esélye lehessen a díjszezonban.
Pedig a Netflix és az Amazon állítólag többet is ajánlott a The Birth of a Nation-ért, de intő példa lehetett tavalyról a Beasts of No Nation, amit hiába láttak rengetegen a Netflixen, de a párhuzamos mozibemutató teljes érdektelenségbe fulladt, és még Idris Elbának sem sikerült kikampányolni egy Oscar-jelölést, pedig egyrészt nagyon megérdemelte volna, másrészt azzal elkerülhető lett volna az egész hófehér Oscar balhé.
Idén kicsit vissza is fogták magukat, és nem vásároltak be úgy, mint az Amazon, ami az idén Cannes-ban már megkerülhetetlen tényezővé vált (Woody Allen Café Society-je mellett Jim Jarmuschtól a Paterson-t, Asghar Farhaditól a The Salesman-t és Nicolas Winding Refntől a Neon démon-t is ők forgalmazzák), és a Sundance egyik legnagyobb Oscar-esélyesére is lecsaptak.
A Manchester by the Sea-t Kenneth Lonergan rendezte, akinek a nevéhez két korábbi remekmű, a Számíthatsz rám (két Oscar-jelölés) és a csak rengeteg viszontagság után moziba került Margaret is fűződik. Ezúttal Casey Afflecket juttathatja Oscar-jelöléshez, aki egy magányos fickót alakít, aki bátyja halála után az unokaöccsének a törvényes gyámja lesz – a film az év eddigi legjobb kritikai átlagát produkálta, és a Sundance filmfesztiválon meglett férfiak is bömbölve jöttek ki róla.
Az Amazon forgalmazza Whit Stilman Jane Austen-adaptációját, a Love & Friendship-et is, ami 25 év után újra Oscar-jelölést hozhat az excentrikus Stilmannek, sőt akár egy legjobb színésznői jelölést is az eddig nem éppen nagy színészi tehetségként ismert Kate Beckinsale-nek.
Inkább a Golden Globe komédia kategóriájában kerülhet elő újra a Coen testvérek habkönnyű idei filmje, az Ave, Cézár!, bár az eddig tizenháromszor jelölt, de botrányos módon még egyszer sem nyert Roger Deakins operatőri munkája simán megérdemelne egy Oscar-jelölést. A szereplők közül Tilda Swintonért és Ralph Fiennes-ért lenne érdemes a mellékszereplők mezőnyében kampányolni, bár ők másik együttműködésükkel, A Bigger Splash-sel még inkább díjra érdemesek lennének.
Túl könnyednek fogja találni az Akadémia a Maggie's Plan című elragadó párkapcsolati komédiát is, bár Julianne Moore minden jelenetet lenyúló, dán akcentussal beszélő exfelesége jó lehet egy legjobb női mellékszereplő jelölésre.
Ha pedig a szokásos neveknél tartunk, Meryl Streep számíthat a huszadik Oscar-jelölésére, hiszen a Florence: A tökéletlen hang-ot már bemutatták Angliában, és a kritikusok kifejezetten dicsérték az alakítását.
A blockbusterek közül az Amerika Kapitány: Polgárháború és a Deadpool esélyes lehet a technikai kategóriákban, míg a Zootropolis - Állati nagy balhé és a Kungfupanda 3 iránti lelkesedés egy-egy legjobb animációs film jelölést eredményezhet. Az animációs kategóriában a legnagyobb konkurenciájuk a pár hét múlva vetített Pixar-újdonság, a Szenilla nyomában, illetve egy inkább felnőtteknek szóló csoda, a Cannes-ban bemutatott, a legendás japán Studio Ghiblivel együttműködésben készült, párbeszéd nélküli A vörös teknős (La tortue rouge) lehet.