Tudja-e, hogy ki volt valójában Toldi Miklós?
![Mária királynő](https://cdn.origo.hu/2023/12/HCy20qMahtl0Jk8-qyMQ2UU47_vFiT6B1DPlvF72bLo/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU4MzMyYWNmM2U3MjRmOTZhNTUwZjkyYzdmMTRmYTI1.webp)
Az irodalomtörténészek régen úgy vélték, hogy Toldi Miklós nem létezhetett, személye csak a népi mondák képzeletének szüleménye, egyszerű mesehős.
A kutatások azonban kiderítették, hogy az Anjou-kor udvari lovagja nagyon is valós személy volt,
aki olyan vitézül harcolt, hogy emlékét még évszázadok múltán is megőrizte a magyar népi hagyomány. Korának elismerten híres vitéz lehetett, hiszen pápai zsoldosként szolgálta a egyházi államot.
Ilosvai Selymes Péter, 16. századi magyar epikus szerző „Az híres neves Tholdi Miklósnak jeles cselekedetiről és bajnokságáról való história" című regényes éneke mégsem az eredeti magyar mondából indult ki, hanem összemosta a magyar néphagyomány egyes elemeit a külföldi eredetű anekdotákkal és mesékkel.
Ma már elfogadott történelmi tény, hogy Arany János Toldi trilógiájának hőse valós, létező személy volt, aki Nagy Lajos király uralkodása idején (1342 – 1382) élt.
A köznemesi családból származó Toldi művelt főtisztviselőből lett katona.
Alakjának meseszerűségében komoly szerepet játszik, hogy nem túl sok forrás maradt fenn róla.
Nagy Lajos király lovagja, Toldi Miklós létezését az Anjou-korból származó 14. századi oklevelek bizonyítják. A középkori forrásokból megállapítható, hogy a nevezetes hős apja Toldi Csóka, testvére Toldi Mátyás, egyik rokona pedig Toldi György volt.
Az oklevelek a népszerű irodalmi hős fiát, az ugyancsak György nevet viselő ifjabb Toldit is megemlítik. Toldi Miklós végigszolgálta Nagy Lajos király uralkodását, és még Luxemburgi Zsigmond király idején is tevékenykedett.
Az 1320 körül köznemesi családba született Miklós Bihar megyei birtokán gazdálkodott, aki szívesen állt a nála előkelőbb urak szolgálatába.
A korabeli forrásokból tudjuk, hogy Toldi Meggyesi Simon ispán familiárisa, vagyis hűbérese volt,
aki szolgálataiért pénzt vagy természetbeni juttatást kapott, nem pedig földet, ezért a köztük megkötött szerződés is felbonthatónak számított. A familiaritásnak ez a fajtája középkori magyar sajátosságnak tekinthető.
Meggyesi több vármegye ispáni tisztségét is betöltötte - Győr, Bakony, Szepes, majd Pozsony vármegye élén állt -,
de ténylegesen nem ő, hanem Toldi igazgatta a „nemesi köztársaságokat".
A jól megbecsült Toldi Miklós közigazgatási tapasztalatainak köszönhetően 1351-ben sárosi alispán, 1352-ben pedig pozsonyi alispán és várnagy lett.
Toldi Miklós 1354-ig volt Meggyesi alispánja illetve helyettese, ezután pedig az esztergomi érsek szolgálatába állt, ahol az érsek közvetlen környezetébe tartozó lovagként pénzzel és élelemmel látták el szolgálataiért cserébe.
1363-ban maga a király, Nagy Lajos jelölte ki a Szentszék védelmére indított hadjárat vezetőjévé.
Toldi rá is szolgált az uralkodó bizalmára, hiszen az általa vezetett hadak fényes győzelmet arattak.
A sikeres hadjárat után Toldi Itáliában maradt,
és a magyar, illetve angol lovagokból álló úgynevezett fehér csapatban a hozzávetőleg 1 600 főből álló magyar sereg vezéreként, a pápát szolgálva, az egyházi állam és a Nápolyi Királyság ellenségei ellen küzdött.
Egyed bíboros, a magyar pápai követ hat hónapra felfogadta a félelmetes hírű fehér csapatot a Pisa szolgálatában álló német zsoldosok ellen,
ám a lovagok olyan szörnyű dúlást végeztek, hogy a bíboros ezt megelégelve megvált tőlük,
sőt mi több, felfogadta ellenük korábbi ellenfeleit, a német zsoldosokat is, akik 1365. július 22-én tönkreverték a fehér csapatot, Toldi pedig fogságba esett.
Az a szerződés, amelyben szabadsága fejében feltétlen engedelmességre kötelezte magát vitézeivel együtt, máig fennmaradt.
Az itáliai hadi kalandok után 1366-ban már újra Magyarországon találjuk a híressé vált hadvezért, mint királyi lovagot. Még ebben az évben megkapta a gömöri ispán címet, melyet 1371-ig viselt. 1372 és 1373 között zalai, majd 1382-től szabolcsi alispán lett.
Lajos király igen megbecsülte hűséges lovagját, aki szolgálataiért nagyvonalú juttatásokban részesült
az uralkodótól. 1388. február 20-án Luxemburgi Zsigmond király a Szatmár vármegyebeli Daróc birtokát és az ottani vámot adományozta Toldi, valamint fiai, György és János számára.
Toldi Miklós 1390 körül elcserélte birtokát a Bihar vármegyebeli Bátor helységre.
És ez róla az utolsó ismert hiteles adat.
Ami Arany népszerű Toldi trilógiájából igaz, hogy a hadvezérnek valóban volt egy György nevű testvére,
aki 1377 és 1382 között a bihari alispáni címet viselte, és ott volt a király udvarában. Nagyfalu mint birtok ugyancsak a Toldi család kezében volt.
A történet többi része nem igazolható, bár az egyáltalán nem zárható ki, hogy királyi lovagként a kor szokásainak megfelelően valóban párbajt vívott a cseh vitézzel, egy udvari lovagi tornán.