Ezt a rajzfilmet véletlenül sem szabad kihagyni
![Kubo](https://cdn.origo.hu/2023/12/Gf-o5LyhGyfcem3H2Y2isgX8tZlbKkFE3oz2jOMD_Ww/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzBlMzQ2NzM3MGY1ODQyMDRiMTYzYmVmMjkwMzMzNGI1.webp)
A Kubó-ban fontos szerepet kapnak az üres lapok. A srác előkapja a lantját, pengetni kezdi a húrokat, és a megelevenedett, origamibábukká változott papírlapok segítségével meséli el a hős szamuráj, Hanzo csatáit a falu népének legnagyobb örömére. Ha a Laika mindössze egy rövidfilmet dobott volna össze a lantművész Kubóval és az életre kelt papírbábjaival, már az megérdemelt volna minden dicséretet: hiszen ez a háromperces részlet is érzékletesen illusztrálja a mesékben rejlő erőt.
Gyerekek és felnőttek azt bámulják tágra nyílt szemmel, ahogy egy papírszamuráj megküzd az útjába kerülő fantázialényekkel. Izgulnak, örvendeznek és elámulnak a falusiak – előrevetítve azt a tengernyi különböző érzést, amit a Kubo és a varázshúrok kivált a nézőjéből a játékideje alatt.
A mozi akkor működik igazán, ha egy másik világba viszi el a terem sorait feltöltő embereket. A Laika stúdió műremeke a néző életkorától függetlenül képes erre a varázslatra, mert több rajzfilmkészítési módot ügyesen keverve – a stop motion technikával mozgatott bábok számítógépes és kézzel rajzolt hátterek előtt elevenednek meg – és a gazdag japán kulturális hagyományokat megcsapolva egy egyedülálló és minden részletében lenyűgöző világot teremt meg.
Az üres lap visszatérő eleme és fontos szimbóluma ennek a rajzfilmnek: csak rajtunk múlik, mihez kezdünk vele. Némi írogatás után landolhat rögtön a kukában, de fantáziával és kellő kitartással akár egy olyan csodát is létre lehet hozni a semmiből, mint a Kubo és a varázshúrok.
Ha Kubo kalandjáról lehántjuk a díszítő, illetve többletjelentést adó rétegeket, egy megejtően egyszerű történetvázig jutunk el. A tragikus múltú fiú útra kel, hogy megszerezze azt a három dolgot, amivel legyőzheti a Holdkirályt. Csak a kard, a páncél és a sisak birtokában van esélye szülei megnyomorítói ellen. A Kubo alkotói a mesék legősibb alkotóelemeiért nyúltak vissza, bízva a történetváz időtlenségében. A főszereplő tulajdonképpen egy próbatételek elé állított, száműzött királyfi, akinek bizonyítania kell a rátermettségét, be kell fejeznie szülei félbemaradt küzdelmét.
Ilyen meséből ezernyi van már, így aztán a megvalósítás részletein múlik, hogy a sok királyfi közül pont Kubo küzdelmét érezzük-e a magunkénak. A Laika a szenzációs külcsín mellett az érzelmi dimenziót sem hanyagolta el, és a gyerekeknek szóló humort szívet tépő emberi tragédiákkal és a halál állandó jelenlétével vegyítették.
Az Agymanók egyik kedvenc része az volt számomra, amikor az örömöt megtestesítő lény kénytelen rájönni arra, hogy egy gyerek egészséges lelki fejlődéséhez a mélabú és a bánat is szükséges. A Kubo és a varázshúrok még ennél is továbbmegy, a lanttal varázsoló srác világában a halál már mindennapos velejárója az életnek. Ezt a szomorú felismerést művészi módon kommunikálja a film, és egyúttal feldolgozhatóvá is teszi azzal, hogy az emlékek, az emlékezés rituáléjának fontosságát hirdeti.
A film rögtön egy éjfekete epizóddal indít. A csecsemőkorú Kubo és az anyja aprócska csónakja a viharos tengeren hánykolódik. A nő hiába választja szét a varázserejével a föléjük tornyosuló hullámot, a következő már a víz alá temeti őket, és az anya durván beveri a fejét egy sziklába. Ez csak egy rajzfilm, mégis aggódva tapadtam a vászonra, annyira átélhető volt a nő sérülése.
Kubo fehér maszkot viselő nagynénjei éjszakára időzített feltűnéseikor pedig a japán horror területére merészkedik át a Laika. Ezek a hátborzongató nők a gyerek megmaradt szemét akarják, és úgy közelítenek felé, mint a vízen sikló szellemek.
Most persze minden szülő azt gondolhatja, hogy hülye lesz a Kubó-ra elvinni a gyerekeit. Jobb dolga is van annál, mint hogy a rémálmok miatt felvert csemetéit nyugtatgassa. Ettől nem kell szerintem félni, mert a Kubo elsősorban kalandfilm, amiben a humor ellensúlyozza a félelmetes részeket.
A nagynénik rémisztőek ugyan, de náluk sokkal hangsúlyosabb szerepet kap a főszereplő védőangyalaként tevékenykedő majom, a feledékeny, óriási szarvasbogárban élő szamuráj és az utat mindig a kardjával mutató origamibábu. Ez a négyes sok vidámságot fog okozni a kicsiknek, és a nagyokat sem csak a mese többrétegűsége fogja lekötni, ők is gyakran fognak mosolyogni Majom és Bogár gyakori civódásain.
A hollywoodi szuperprodukciók egyenkinézete után valódi felüdülés volt a Kubo és a varázshúrok távol-keleti fantáziavilágát nézni, melyben tökéletesen megfér egymás mellett Ray Harryhausen stop motion teremtményeit megidéző hatalmas csontváz, a víz alatt kinyíló hatalmas, hipnotikus szem és A Jedi visszatér előtt tisztelgő, hatalmas szájú szörnyeteg.
Az elsőrangú látvány egyúttal a szereplőkben munkáló valódi, mély érzelmek kifejeződését is hathatósan segíti, így aztán nem csupán félni, izgulni, örvendezni, nevetni és elámulni lehet a Kubo és varázshúrok-at nézve, hanem bizony pár könnycseppet is előcsalogathat a film megindító fináléja. Katartikus erejű alkotás.