A hokis berkekben közkedvelt játékos szíve a meccs előtti közös korcsolyázásnál állt meg. A tucsoni csarnok orvosai azonnal a jégre rohantak, szétvágták a mezét és megkezdték az újraélesztést. Mivel ez eredménytelen volt, kórházba kellett szállítani, de a csatár ketyegője ott sem akart újraindulni, pedig extra magas adrenalindózist kapott.
45 perccel a roham után még mindig semmi nem mutatott arra, hogy túlélheti, de a doktorok nem adták fel. Átvitték egy másik klinikára, ahol olyan eszközök és módszerek álltak rendelkezésre, amelyeket csak végszükség esetén vetnek be. Dr. Zain Khalpey vezetésével végül sikeresen újraélesztették Cunninghamet, aki körülbelül 85 percig volt klinikailag halott. Ahogy a játékos édesanyja, Heather fogalmazott:
A fiam a szemeim láttára halt meg. Ez a hihetetlen orvosi stáb viszont nem volt hajlandó ebbe belenyugodni, kizárólag nekik köszönhető, hogy Craig visszajött ebből a teljesen reménytelen helyzetből.
A játékos a gyógyulás hosszú útjára lépett, és bár úgy tűnt, hogy remekül haladt ezen, bő egy hónappal később a még mindig nem túl ép keringési rendszere miatt fertőzést kapott, emiatt
karácsony napján amputálni kellett a bal lábát.
De Cunningham életkedvét ez sem vette el, elképesztően kemény munkával folytatta a rehabilitációját. 2017 májusában a Tucson anyaegyesülete, az NHL-ben szereplő Arizona Coyotes felkérte játékosmegfigyelőnek, ráadásul részt vesz a hokisok fejlesztésében is.
Április elején pedig napvilágot látott egy olyan videó is, amelyen Cunningham ismét a jégen van, ütővel a kezében rója a köröket, piruetteket is bemutat – mindezt műlábbal.
Mondani sem kell, hogy ez mennyire nehéz, de aki olyan dolgokat élt túl, mint ő, annak szinte gyerekjáték. Hozzáállása, kitartása példaértékű lehet minden ember számára.